De flesta lärarna vänder på huvudet -
- när en nygift student missar 1 lektion eller 2.
Varför inte gifta sig som förstaårselev då?
Då kan man ta examen utan att ha satt sin fot på skolans område.
Bortse inte från våra traditioner bara för att du är omstörtande.
Visa inte bristande aktning för lektionen för att du är gift.
Gör det inte du, för att du inte är det.
Kom till lektionerna, gör vad du ska annars får du underkänt.
Om jag får underkänt, kommer det att få konsekvenser.
- Hotar du mig? - Jag undervisar dig.
Det är mitt jobb.
Miss Watson!
Vad är detta?
Varje år nominerar elevrådet en lärare till vår gäst.
Vad?
Du får se. Kom i kväll klockan 17.00.
Adams revben. Ett mycket hemligt sällskap.
Vänta här.
Först, eden. Lyft båda händerna.
Svär du att inte föra vidare vad du ser, hör eller luktar ikväll?
- Luktar? - Håll upp händerna.
Ja, luktar.
Ja.
Det kommer att bränna till lite.
Kom igen.
Och nu när du svurit eden får vi fråga dig vad som helst.
- Är det så det funkar? - Och du måste svara.
Vem inviterade henne?
Du kommer i tid för sanning eller konsekvns.
Jag först. Varför är du inte gift?
Det är giftigt.
Jag är inte gift för att -
- jag inte är det.
Jag var ihop med Patrick Watts.
Alla kallade honom Leo, och jag vet inte varför.
Han var den förste jag nånsin dansade med -
- eller rökte med, blev otroligt full med och...
Tja, en massa grejer.
Vi var 18 och skulle gifta oss julen -41.
Då hände det vid Pearl Harbor och allt förändrades.
Alla ändrades. Och i juni sänder han ditöver.
- Kom han tillbaka? - Ja.
- Var han förändrad? - Det var vi båda.
Jag är ledsen.
- Dina föräldrar? - Ja.
Efter kriget -
- kände de inte varandra längre, gillade inte varandra.
Han lämnade oss. Bildade ny familj.
Skilsmässa.
Vad?
Ja. Den första i mitt kvarter. Det är ett stadskvarter.
Folk förändras. Saker händer. Det är samma med mig och Leo.
Han stack iväg och gifte sig med en annan.
- Och jag måste gå på akademikerskola. - UCLA, va?
- Som ligger i Hollywood? -Det är nära.
Ska du inte i alla fall berätta, du vet -
- din stora nyhet? - Vad talar du om?
- Hon förlovade sig i julas! - Grattis!
Ledsen att jag babblar så. Det är bara så romantiskt.
Fantastiskt!
Vi gjorde slut.
- Vad? - Vi gjorde slut.
Jaha, det gick undan.
Ja, alla förhållanden är inte menade att leda till äktenskap.
- Några är bara affärer? - Bill Dunbar.
Han skulle vara en affär. Vi talar om honom, Miss Watson.
Du tror inte på att hålla fast vid en, va?
Nej, men jag tror på uppförande. Men för er gör jag ett undantag.
Det var vad vi tänkte oss för nygifta studenter. Eller hur, Betty?
Professor Dunbar och jag har inget ihop.
Hade du en affär med William Holden?
- Connie! - Hon frågade om Bill Dunbar.
- Var har du hört det? - Åh, det är sant!
Betty, jag sa ju till dig.
- Har du aldrig ångrat att du inte gift dig? - Det är inte för sent än.
Jag förmodar att jag kommer att göra det nån gång.
- Jag planerar inte mitt liv kring det. - Inte vi heller.
- Det har jag inte påstått. - Du sa det till Joan.
- Det sa hon till mig. - Vad säger du?
Hon visste att du och Tommy förlovat er.
Och hon fyllde ju i din ansökan.
- Det jag inte. - Hon är accepterad.
Nu får hon bara tänka ut ett sätt att berätta det för Tommy.
Varför gör inte du det? Du är bra på att lägga näsan i blöt.
Det var roligt. Det är precis vad som sägs om dig.
- Spencer, ser jag bra ut? - Ja, perfekt.
- Jag har inte mycket tid. Sätt fart. - Mr. Grouchy.
- Okej, då fortsätter vi. - Okej, sätt igång, Louise.
Gifta Wellesleyflickor har blivit skickliga på att sköta åtaganden.
Man hör kommentarer som:
Jag öser kycklingen med ena handen och vänder blad i tidningen med den andra.
Medan vår mamma var inkallad till Lady Liberty -
- är det vår plikt, nä, skyldighet att inta vår plats i hemmet -
- föda barnen som ska föra vår tradition vidare in i framtiden.
Man måste stanna och undra varför Miss Katherine Watson -
- lärare i konsthistoria -
- har förklarat krig mot det heliga äktenskapet.
Hennes omstörtande och politiska metoder uppmuntrar våra Wellesleyflickor -
- att vända sig mot de roller de blev födda till.
Tack.
Bild.
- Nutida konst. - Det är bara en annons.
Tyst!
Idag ska ni bara lyssna.
Vad kommer framtidens vetenskapsmän upptäcka när de studerar oss?
Ett porträtt av dagens kvinnor?
Det är ni, mina damer.
Den perfekta likheten med en Wellesleystudent.
Magna cum laude, gör precis vad hon tränats till.
Bild.
En Rhodes vetenskap.
Jag undrar om hon citerar Chaucer medan hon pressar sin makes skjortor.
Bild.
Era fysiska krafter kan räkna ut massan och volymen -
- i varenda köttbulle ni lagar till. Bild.
Ett hinder mot att bli självständig.
Vad menas med det?
Jag ger upp.
Ni vinner.
De smartaste kvinnorna i landet.
Jag fattade inte att genom begära det bästa -
- skulle jag välja...
Vad sa det?
Rollen du var född till.
Är det riktigt?
Rollen man blev född till?
Det är mitt fel.
Slut på lektionen.
Dessa flickor... Är du stolt, president Carr?
- Ja, det är jag faktiskt - Ja, det ska du väl vara, förmodar jag.
Hälften av dem är gifta. Den andra hälften ger det 1 månad eller så.
Det är bara en fråga om tid.
De bara väntar tills nån friar.
För 100 år sen var det olämpligt för en kvinna -
- att studera på högskola.
Kanske skulle du titta tillbaka och se hur långt vi kommit.
Ledsen, men från mitt sätt att se det är det bara en fråga om olika sorters motstånd.
- Ja, vi behöver alla lite hjälp. - Som Amanda Armstrong?
- Hon bröt mot lagen! - Enligt Betty Warren.
Enligt staten Massachusetts.
Åt helvete med Wellesley. Jag är klar.
Förbannat!
Det är ganska fantastiskt egentligen. Ett perfekt trick.
En avgångsskola förklädd till college. De har lurat mig.
- Vad väntar du dig? - Mera! Mera!
Jag trodde det var en plats för morgondagens ledare, inte deras fruar.
- Lugna dig, snälla du. - Nej, jag vill inte.
Jag har 10 minuter kvar. Möt mig på kontoret. Gör det!
- Hur känner du dig? - Dum. Lurad.
Riktigt, riktigt arg.
Förändring tar tid, vet du. Du måste låta dem komma ifatt dig.
Katherine, det här stället behöver dig.
Jag fattar ta mig fan inte hur du kom in, men jag är ärligt glad att du gjorde det.
Sakerna jag sa till President Carr. Hon låter mig aldrig stanna.
Hon är ett ganska bra föredöme.
Hur då?
Oroa dig inte.
Tiden läker alla sår.
Om du, förstås, inte vill tillbaka till Kalifornien och fästmannen där.
Vi är inte förlovade. Tack.
Ledsen att jag störde din lektion.
Katherine!
Jag vill ge dig detta. Det var menat som julklapp, och...
Sen träffade jag din kille, så jag...
Sixtinska kapellet.
David.
Venus de Milo. Och...
Mona Lisa.
Tack.
Detta ska bli 3-på-1 skott. Redo?
Du försökte inte ens.
Det här spelet är nog tabu i finare hem och trädgårdar.
Inte för att jag varit i nåt. Har du?
Nej. Nej, jag är bara en gammal soldat.
De bjuder inte såna som vi.
Vad sägs det om dem då?
- Gamla soldater dör aldrig. Vi bara - - De bara...
- blir flörtiga italienskalärare.
- Det var under bältet. - Det var inte snällt.
Mycket ovänligt.
Du vet, jag vet inte vad jag tycker om att vara återinsatt.
- Jag ska gå. - Nej, det behöver du inte.
Jag vänjer mig.
- Vad gör du? - Klär på mig.
Jag hade trevligt, och söker inte efter nåt djupare.
Kom ner hit så kan vi diskutera det.
Men så länge vi gör vad vi nu gör...
Som vi gjorde rätt bra, eller vad tycker du?
Inga studenter.
Jag menar allvar.
Jag vill inte undervisa där flickorna undrar varför nån har min parfym.
- Katherine, jag... - Jag behöver ditt ord.
Okej, du har det.
- Okej. - Nu kan vi byta ämne.
Prata om nåt intressantare.
Som frukost.
Vet du, jag lagar smarriga blåbärspannkakor.
Jag ska bara ta på skon.
Jag tror inte jag känner dig väl nog för frukost.
Jag vet inte det.
Så hur bär man sig åt för att känna dig bättre?
Tja, få se.. Det var en bra idé
Är det en krigsskada du har?
Jag är en jäkel på krigshistorier på romanska språk.
- Det är väl ganska enkelt. - Jaså?
Jag var i en by...som heter San Remo...
tyskarna gick hårt åt oss -
- mig och Stan -
- du kommer väl ihåg Stan? Vi var de enda som blev kvar i vår pluton.
Vi hörde nån gråta på avstånd från en övergiven hydda.
När natten föll på...
Var det en fälla?
Minns -
- invertera dina substantiv och verb.
- Hungrig? - Utsvulten.
Säg bara inte att vi kan leva på kärlek. Det var så jag missade frukosten.
Vad är det?
- Vad är det? - Phillip och Vanessa McIntyre.
- En väns föräldrar. - Vill du säga hej till dem?
Nej! Nej, jag blir lurad.
Fan också!
- Kan du fixa en plats i baren till oss? - Vi serverar bara -
- i främre delen av restaurangen i eftermiddag.
Miss! Miss Stone.
Detta har varit det mest romantiska veckoslut jag nånsin upplevt.
Nånsin. Och vad som finns emellan nu och perfektion -
-är McIntyres där borta.
Ja, med all kunskap där ute ska man väl kunna flytta -
- några berg då och då.
- Jag behöver all hjälp jag kan få. - Kom hitåt.
- Jag grejade det. Inga McIntyres mera. - Tack. Tack.
- Nu pratar vi inte om det. - Okej.
Håll andan och -
- vänd dig om.
Glöm inte le.
Armar uppåt sträck.
Tillsammans. Fortare, Fran!
- Le när du kommer upp till ytan. - Kom igen, Connie.
Ska vi inte ha en flicklunch det här veckoslutet? Bara vi.
- Var är Spencer? - Borta.
- Jag är ledig. - Jag är upptagen.
- Vad gör du? - Hon har träff med en psykoanalytiker.
- Säkert? - Som är gift.
- Giselle! - Ledsen, det bara halkade ur mig.
- Är du inne, Connie? - Jag ska kolla med Charlie.
- Vem? - Charlie Stewart. Din kusin.
Du skojar?
Vi var vid Cape förra helgen.
- Ett litet gömställe han känner till. - Operativt ord, gömsle.
Män tar kvinnor till Cape på vintern när de är generade.
- Han utnyttjar dig. - Han gör det inte om man vill gå.
Kom hit. Lyssna inte på henne.
Jag älskar dig och jag svär att jag inte säger detta för att såra dig.
Charlie är lovad till Deb McIntyre. Hon bär hans nål.
- Giselle, du vet att det är sant. - Jag vet inget om nån nål.
McIntyre?
Heter hennes föräldrar Phillip och Vanessa?
Känner du dem?
Bara på håll.
- God morgon. God morgon. - Adjö. God morgon.
Okej, vänta. Nej, vi ska ha mottagning. Titta inte.
Nej, gör inte... Nej, sluta. Släpp ner mig.
Släpp ner mig. Du kommer inte in i detta huset.
Du kommer inte in. Nej.
- Hej då. God morgon. - God morgon.
Gå iväg. Gå nu.
Hur kan du träffa en sån man?
Vad om du har fel om honom då?
Och om jag inte har det?
Kaffet är kallt.
Brinner dina öron?
Jag tror fötterna går först när de tänder på.
Vad säger du, Edward? Ska vi ta tillbaka henne?
Hon har ganska snygga ben.
- Vem säger att jag vill tillbaka? - Vad -
- lämna mig här med alla flickorna?
Du tror att nån ska se tomma spår.
Du är bra. Du påminner om mig när jag var i din ålder.
Skål.
Han är positivt frånstötande, Giselle.
Var inte så sentimental, Connie.
Det var en tanke bara. Det är bra. Det var inget.
Trevligt att ses.
Ursäkta mig ett ögonblick. Jag är strax tillbaka.
Connie! Connie! Förlåt. Ledsen. Connie!
Charlie. Det var längesen.
Ja. Hur är det?
Bra, tack. Själv? Deb?
- Pardon? - Deb. Din flickvän.
Med de stora...
Med de stora tänderna.
- Trodde du inte jag visste det? - Connie.
Deb och jag gjorde slut i somras. Nu är det Miranda.
Vi började träffas när du slutade ringa tillbaka -
- eller besvara mina brev.
Okej, jag ska kanske gå.
Har du sett Spencer?
Men jag såg Charlie Stewart.
Och han sa att han och Deb gjorde slut i somras.
Och du sa att de var tillsammans när han bjöd mig till Cape.
Åh, Connie. Jag håller inte jämna steg med hans träffar.
De har varit ihop, gjort slut, varit ihop igen hit och dit de senaste åren.
Nej, de har tydligtvis varit slut ett tag. Ett bra tag.
- Så? - Så du fick mig att tro -
- att han gömde mig.
Hur som helst -
- varför kunde du inte låta mig vara lycklig?
Betty.
Och nu byter vi.
- Underläraren. - Tommy.
- Hur är det på Harvard? - Inte illa. Inte illa alls.
- Gratulera mig. - Har du bestämt datum?
Nej, inget officiellt, än.
Jag menar, jag har kommit in på Penn. Grad school.
Grattis. Hur blir det med Yale då?
Yale? Åh, du menar Joanie. Ja, hur blir det?
Hon är tjejen hela dan.
- Hon är toppen. - Ja.
Bara det att hon kom in. Jag menar, hon kommer alltid att ha nytta av det.
Tack. Miss Watson, du har verkligen varit just mot henne.
Det uppskattar vi båda.
Ursäkta. Det att hon kom in. Vad menar du med det?
Ja, hon vill vara i Philadelphia.
Med mig.
Jaha, det blir lång väg till middagen klockan 17.00.
- Och vi byter. - Tack.
Förlåt.
Förlåt. Har du sett Spencer? Jag kan inte hitta honom nånstans.
Spencer sa faktiskt till mig att ta med dig hem.
- Han har ett möte... - I New York.
Tack.
- Raring, vad gör du här? - Jag stannar över natten.
- Vad tycker Spencer? - Han märker det inte.
- Han är i New York igen. Jobbar. - Han jobbar hårt för er båda.
Ljug inte åt honom, mamma. Det gör han så bra själv.
Nu ska du vända om, gå hem -
- fixa ditt ansikte och vänta på din man.
Detta var ditt val, Elizabeth.
Så du låter mig inte stanna i mitt eget hus?
Spencers hus är ditt hus nu.
Tro mig, det är för ditt eget bästa.
Miss Watson. Kom in.
7 juristskolor inom 45 minuter radie från Philadelphia.
Du kan studera och ha maten på bordet 17.00.
- Det blir för sent. - Nej då. Vissa vill ha den sent.
- Jag var upprörd i början. - Joan, gästerna.
När Tommy sa att han kommit in på Penn tänkte jag:
Hennes öde är förseglat. Hur kan hon bara släppa allt?
Jag förstår att man inte behöver det. Man kan både ha kakan och äta den.
Vi är gifta.
Vi rymde över veckoslutet.
Det visade sig att han var paniskt förskräckt av att ha ett stort bröllop.
så vi hade en typ, på sekundengrej.
Mycket romantiskt.
Titta.
Den är underbar.
Det var mitt val. Han skulle backat upp mig.
- Men du behöver inte välja. - Nej, det gör jag inte.
Jag vill ha ett hem, en familj. Det är inget jag vill avvara.
Ingen ber dig om det, Joan.
Jag vill bara få det inse att du kan göra båda sakerna.
Tänk om jag vaknar en morgon och ångrar att jag inte läste till jurist.
Ja, jag är rädd att du kommer att göra det.
Inte så mycket so jag skulle ångra att inte ha nån familj. Inte vara hemma när de växer upp.
Jag vet precis vad jag gör, och det gör mig inte mindre smart.
- Det måste verka hemskt för dig. - Det sa jag inte. Jag...
Klart du gjorde. Det gör du alltid.
Du står på lektionen och säger att vi ska göra vad du själv inte gör.
För dig är en hemmafru nån som sålt sin själ till närmaste stormarknad.
Hon har inget djup, inget intellekt, inga intressen.
Och du säger: Jag kan göra allt vad jag vill.
Detta är vad jag vill.
Gratulerar.
Var glad.
Ibland tror jag du säger saker för att provocera mig.
Vet din pappa om att du prata så här?
Vet din fru att du är här?
- Var kan jag hitta Charlie Stewart? - Charlie Stewart? C1744.
- Men det är alldeles för sent. - Du måste gå. - Okej
Du kan inte gå upp där!
Vad pågår här?
Inga kvinnor i sovrummen!
Vill du vara snäll att inte avbryta mig?
Connie! Vad gör du här?
Ja, jag såg...
Jag såg Big Teeth med...
...Kevin Tawil. De såg ut att ha det rätt mysigt, och jag tänkte att kanske...
Kanske ni 2 inte...
- Var tillsammans? - Ja. Tack.
Hej, inga flickor på rummen.
Jag vet jag gjort misstag. En hel massa.
Men jag gör aldrig om ett.
Och?
Och det var perfekt. Romantiskt. Vi satt uppe hela natten och pratade.
Du är sen. Vad hände med söndagsbrunch?
Vi var också vakna hela natten. Utan prat.
Psykoanalytikern? Igen.
- Underbar utmattning. - Han är gift.
Han är inte gift som du och Tommy.
Vad menas med det?
Det menas att han och hans fru talar inte samma språk.
- Det stavas S-E-X. - Får du betalt?
För sex?.
Så som ni håller på skulle du tjäna en förmögenhet.
- Betty. - Alla tänker så.
Vet du vad de säger? De säger att du är en hora.
Bara de testat dig slägner de dig åt sidan som en utsliten strumpa.
- Betty, sluta nu. - Männen du älskar vill inte ha dig.
- Din pappa vill inte ha dig. - Vi ses där nere.
- Professor Dunbar. - Betty, det räcker.
Alla vet att du gömmer dig utanför detta huset.
Det måste vara hemskt att springa efter en man som inte bryr sig om dig -
- som älskar nån annan, och hatar dig.
- Han hatar dig! - Betty.
Och det gör ont! Nej!
- Låt bli mig! - Tyst!
Åh, Gud.
- Han vill inte ha mig. - Okej.
Han ligger inte med mig. Han...
Jag vet.
Jag säger nej. Jag menar, det är inte rättvist mot henne.
- Hon är inte lycklig. Glöm inte hennes utbrott.
Ja, just det.
Dr. Staunton, vill du förklara vad vi kommit fram till om henne?
Uppslutningen till hennes lektioner nästa termin -
- är de högsta vi haft här. Nånsin.
Hon måste lova att visa upp sina kursplaner.
Och de måste vara godkända.
Det går hon aldrig med på.
Bill, broschyrerna om Europa har kommit.
Överraskning!
Sir, ursäkta!
- Vem är du? -Jag heter Stanley Sher...
En av Bills vänner. Vi var i 37:de tillsammans.
- Okej. - Du måste vara Katherine.
Det stämmer.
Han sa du var en skönhet, men...
- Jag väntar därnere, Stanley. - Okey-dokey.
Så du och Bill var i kriget tillsammans?
Jep. Nu är han nån sorts lärare -
- och jag håller på med luftkonditionering.
Glöm atombomben.
Freon. Det kommer att förändra goda gamla USA.
Jag har öppnat hela västern för försäljning. Jag är baserad i El Paso.
- Åh, tack. - Och skål.
Jaha, du har kommit lång väg från San Remo.
Är det i Kalifornien?
Italien.
- Var var ni två stationerade? - Italien?
Ja, nån har verkligen lurat dig.
Vi var stationerade på armens språkinstitut på Long Island.
Det närmaste vi kom Italien var Mama Leones kokta ziti.
Jag tror inte Bill varit i Europa.
Jag har det fan inte.
Skål.
Katherine!
Är du okej?
Jag träffade Stan.
Jävla just kille.
- Ja. - Vilken pratkvarn.
Ja.
Vi var tillsammans länge.
Hela vägen till Long Island.
Resten är hemligt.
Vilken förbannad lögn.
Jag talade språket, jag hade uniform, folk antar bara saker.
Jag rättade honom inte, jag antar att jag skulle gjort det.
Jag tror nog du skulle det, ja.
Katherine, hör nu, jag ber om ursäkt, okej?
Jag gjord fel.
Ge mig en chans -
- att rätta till det, va?
Varför kan du inte vara ärlig?
Du gör det inte lätt.
Du är så perfekt, du...
Det är omöjligt att vara ärling med dig. Jag...
För dig är det det.
Tja, det är ju inte bara jag, Katherine. Joan svek dig också, va?
- Det är hemskt att säga så. - Jag vet, men det är sant.
Vill du ha ärlighet, kan jag vara riktigt ärlig.
Du kom inte till Wellesley för att hjälpa folk hitta sin väg i livet.
Jag tror du kom för att hjälpa folk finna din väg.
Jag är inte van vid att rycka ner dig.
Elizabeth, snälla, titta på mig.
Jag har pratat med Mrs. Jones. Det blir ingen skilsmässa.
Det är alltid en inkörningsperiod.
Jag har övertygat henne att du vill testa ett år.
Titta här, mamma.
Spencer vill också försöka.
Hon säger att han är mycket upprörd. Du borde ringa honom.
Hon ler. Är hon lycklig?
De viktiga är att inte tala om för någon.
Hon ser lycklig ut.
Ja, vad spelar det för roll?
Tvätta inte din smutsiga byk bland folk.
Jag ska säga dig en sak.
Allt är inte vad det verkar vara.
Kära Miss Watson:
Det är ett stort nöje -
- att invitera dig -
- att komma åter som lärare -
- i konsthistoria -
- för läsåret 1954-1955.
Vi önskar, emellertid, göra klart att denna inbjudan -
- är avhängig av följande:
Snälla Nora, kan vi fortsätta?
Nummer ett:
Du undervisar endast efter kursplanen som departementen lagt fram.
Nummer två:
Alla lektionsplaner -
- måste inlämnas vid början av varje termin för godkännande -
- och granskning.
Nummer tre:
Du ska inte ge nån undervisning utanför ditt eget ämne -
- till någon elev, nån gång.
Och slutligen:
Att du upprätthåller en strikt professionell hållning -
- mot alla medlemmar i fakulteten.
- God kväll, Katherine. - Hej, Violet.
Om du accepterar detta, ser vi fram emot din fortsättning -
- som kollega i vår Wellesley-tradition.
Trevlig fest.
Jag märkte det inte.
Det var en överraskning.
William H. Taft. Vad står bokstaven H för?
- Howard. - Howard. Ja!
Howard.
Ah, det spelar ingen roll
Det viktiga är att du kommer tilllbaka nästa år.
Och förhoppninhsvis bor här.
Ja, jag har inte tänkt över det än. De berättade först idag.
Ja, ja, det är gott om tid.
Du borde väl fira.
Det har du rätt i.
Just det. Nu firar vi.
Vi går upp och snyggar till oss och går ut och dansar.
Dumt. Klockan är över 8. Strike It Rich är på tv.n.
- Live är inte om Strike It Rich. - Det är skolkväll.
- Så vad? - Så jag vill inte gå ut. - Jag sitter nöjd här
Nu börjar det igen.
- Tycker du om musik... - Åh, är han inte tjusig?
Titta med mig.
Du övertalade mig, sa den gamle. Vad heter den?
"You Made Me Love You."
"You Made Me Love..." "You Made Me Love You."
Du får det från att titta på färg på duk... -
- och det är hennes ansiktsuttryck -
- hennes ögon som får dig att tänka så.
- Jag tycker att det är det som gör det intressant. - Sammanhanget det kommer från -
- påverkar sättet vi ser på den.
Jag tror det provocerar oss för att det provocerade konstnären -
- och han sänder liksom det i retur till oss.
Om det är en bra eller dålig målning kan aldrig vara subjektivt.
Det känns som jag missat nåt.
Det var Joans idé.
Hur kommer du mer att minnas oss?
- De har bett dig komma tillbaka. - Tror du de gjort ett misstag?
Det gör jag.
- Elizabeth, jag ser inte Spencer. - Förlåt, mamma.
Miss Watson, kan du hjälpa mig att komma i kontakt med din vän..
i Greenwich Village?
Vad ska du ha i Greenwich Village?
En lägenhet.
Jag ansökte om skilsmässa i morse.
Och eftersom jag vet att jag inte är välkommen i ditt hem..
Minns du Giselle Levy? Vad var det du kallade henne?
"En New Yorkjude" Det var det.
Vi ska bli rumskamrater.
Hej.
- Är du klar? - Ja.
Är du okej?
- Greenwich Village? - Ja, ett tag.
Sen, vem vet?
Kanske juristskola. Kanske till och med Yale.
Jag skulle inte villa ha dig mot mig i domstolen nånstans.
Jag kanske tittar in nästa år.
Håll dig igång.
Kommer du att vara här?
Miss Watson?
Kära Betty:
Jag kom till Wellesley för att jag ville få en förändring.
Men att förändra andra -
- är att ljuga för sig själv.
Min lärare...
Katherine Watson, levde efter sin egen definition -
- och ville aldrig kompromissa med det.
Inte ens för Wellesley.
Jag dedicerar denna, min sista ledare -
- till en exeptionell kvinna -
- som levde efter regler -
- och tvingade oss att se världen med nya ögon.
När ni läser detta är hon på väg med båt till Europa -
- där jag vet att hon ska hitta nya murar att bryta ner -
- och nya idéer att ersätta dem med.
Stilla, allihopa.
Jag har hört henne kalla en som ger upp för -
- vandrare utan mål.
Men alla som vandrar gör det inte utan mål.
Speciellt inte de som söker sanningen bakom traditionerna -
- bakom definitionerna -
- bakom imagen.
Flytta dig för fan!
Jag glömmer dig aldrig.
Betty! Betty!
Vad händer efter kriget, Lee?
Ja, det här jobben tillhör några soldater.
När han kommer hem -
- kan han få det. - Åh, det är toppen.